- I tidigare avsnitt... - Minns du mig? Jag heter Wally.
Blomfeld vill ha kvar PreCrime.
- Vi hade planer för det. - Du är en av dem.
- Vad ska jag göra? - Dra dig tillbaka.
Ett till, sen är det slut. För alltid.
Memento Mori planerar en terrorattack.
Kodade meddelanden till forskare med en bild på en skalle.
- Få henne till sjukhus! - Säkra en utgång!
Går kongressen vidare blir senatorn bara en början.
- Agatha. - De kom till ön.
- Hittade de dig? - Jag lyckades fly. Det händer nu.
Lägg in dem.
Då ska vi se.
På high school skapade ni ett neuralt gränssnitt-
-till er grannes förlamade hund.
MIT. Relegerad vid 17 års ålder efter att en integritetsprotest-
- eskalerade till illegal åtkomst till NSA: s datacenter.
Vi har haft ögonen på er, mr Wallace.
- Är jag gripen? - Vi vill erbjuda er ett jobb.
Förlåt... Ett jobb för polisen?
Det är ett nytt program. Väldigt hemligt.
Det är ett avtal om tystnadsplikt.
- För att jobba med vad? - Signera först.
Det är inte "vad".
Det är "vem".
- Mår de bra? - Med tanke på att de förutspår mord?
De är ganska vanliga ungdomar. Vill ni träffa dem?
- Kan de se oss? - Bu!
Ni är såna idioter.
Det neurala gränssnittet samlar fotonerna som era neuroner avger.
- Kommer det ett prov sen? - Nej, jag ville inte skrämma er.
Att förstå hur det fungerar kanske hjälper.
- Vi är inte rädda. - Vi vill hjälpa.
Och det är ju bara i några dagar.
Jag bjuder på middag efteråt.
Senaste sessionen pågick i 36 timmar. Vi vill utöka det.
- Vi missar mord. - Ska de ligga i mjölkbadet längre?
- Beslutet har fattats. - Hur mycket längre?
Om allt går bra - 60 år.
- De är barn. - Ingen är glad.
Men tre liv i utbyte för tusentals?
Ni får dagen på er att tänka på saken.
Okej, ligg ner.
Så där.
- Känns det bra, Agatha? - Ja, Wally.
- Kan vi se filmen igen sen, Wally? - Visst, Dash.
- Så många gånger du vill. - Den sög.
- Vi ses i morgon, Wally. - Ja. Vi ses då.
Vi är tre stycken: Agatha, Arthur och så jag, Dash.
Vi kallades "De prekognitiva". Vi kan se mord innan de sker.
I sex år var vi frihetsberövade mot vår vilja i syfte att rädda liv.
Men när det statliga programmet PreCrime lades ner släpptes vi fria.
Vi har hållit oss gömda för omvärlden - tills nu.
I DAG 2066
- Är det vad vi har att göra med nu? - Decentraliserade celler.
Vi har ett stort problem med galenskap.
Och galenskap hos genier som är en farlig kombination.
Genetiskt slem som modifierar celler-
- och förvrider ansiktet till en hemskt dödsmask.
Memento Mori kommer att försöka överglänsa det.
- Trots att Grey är gripen. - Ja.
Ett konventionellt försvar räcker inte. Vi måste vara kreativa.
- Om du inte har hittat... - Det har jag.
Jag har hittat dem. Jag berättade om Charles Peele.
Före detta anställd som ville stjäla ritningarna för ett nytt mjölkbad.
Du antog att han samarbetade med en av dem. Vet du nåt mer?
Det ledde oss till en kvinnas stuga. Hon hann fly innan vi kom.
Vi tog DNA-prov från platsen.
Vi har en prediktiv ansikts- rekonstruktion av tre personer.
En kvinna och två män - tvillingar.
Ingen av dem gav nån träff. Men ett fjärde prov gjorde det.
En inspektör från Metro-polisen. Hon heter Lara Vega.
Hennes gripandestatistik har varit enastående.
- Tror du att hon jobbar med dem? - Det går att ta reda på.
Ni sa att ni inte är ensam. Att andra samarbetar med er.
Jag sa andra med ett samvete.
- Får jag urinera? - Visst, när ni har hjälpt oss.
Jag vill inte besudla min smickrande klädsel.
- Vem samarbetar med er, dr Grey? - De är inga Nobelpristagare.
Memento Mori är inte centraliserat.
Vi delar åsikter, men arbetar ensamma.
Eller hur, ni bakom draperiet?
För varje svar kan han lika gärna meditera.
- Inga biometriska utslag. - Vi borde testa om han ens blöder.
Gärna.
Jag trodde att ni skulle vara mer talför.
Ni kämpade inte emot vid gripandet.
Jag vill inte begå självmord, inspektören.
Specialagent Glasser? De väntar på er.
Nu blir det intressant.
Rappa på, Vega. FBI är här.
- Hur går det? - Han är oberörd.
- Hur mår senatorn? - Hon kommer inte att överleva.
Vad är det med Lurch?
Andromeda? Hon jobbar för min bror.
Är allt som det ska?
Vi har mottagit ett anonymiserat meddelande.
Memento Moris symbol, en förvrängd skalle.
Med varningen "Stoppa röstningen".
Stevens lag. Om genetisk modifiering.
Kongressen ska rösta i dag.
De är fast beslutna att göra det efter attacken mot senatorn.
Vi tror att Memento Mori planerar en större attack som protest.
- Vi har högsta beredskap. - Ni får arbeta under vår ledning.
- Jag ska förhöra den misstänkte. - Ta mer er inspektör Vega, sir.
- Ja. Han verkar tycka om henne. - Tack, men vi har gott om personal.
Tack för att vi får utnyttja era utrymmen.
Att flytta dr Grey skulle ta tid-
- och en ny attack kan vara förestående. Ska vi gå?
Han gav upp för lätt.
- Dr Grey. Han vill vara här. - Han är så välkommen.
- Var är Dash? - Jag vet inte.
Folks liv står på spel här.
- Var är Dash? - En läskigt lång kvinna kom hit.
Andromeda. Hon jobbar för Arthur. Sa han vart de skulle?
Nej, de sa inget alls. De bara gick.
- Utan att säga nåt till mig? - Han är inte tolv år, Vega.
Vart ska du? Vega!
- Agatha? - Livs levande.
Blomfeld hittade stugan. Hon lyckades fly.
Det hon har lämnat kvar leder dem hit.
Arthur har uppdaterat min identitet.
Men du lämnade DNA. Det används till prediktiv igenkänning.
Ni måste alla lämna stan.
Det blir nog enda gången som du hör mig säga det: Jag håller med dig.
- Jag måste hem. - Nej. Det är för farligt.
- Blomfeld har DIA: s resurser. - Det är inte säkert.
De vara bara tre hos Wally.
De kom utan en domstolsorder och förhörde inte Wally. Varför?
- Han vill inte att nån vet nåt. - Precis. Han agerar på eget bevåg.
Eller så jobbar han åt nån annan.
En främmande makt eller försvarssektorn.
Då begränsar han sökandet i DIA: s databaser för att inte upptäckas.
Men han behöver inte spela enligt spelreglerna.
Ge dig inte på Blomfeld. Lämna stan.
Hon har rätt. Det är framtiden som du har sett. Vi måste fly.
Vi kanske inte kan fly. Vi har känt till det i månader.
Vi har väntat på det.
Oavsett vad som har hänt har synen varit densamma.
- Jag ser oss i mjölkbadet. - Vad menar du?
- Det kanske är lönlöst att fly? - Du kan inte mena allvar.
Du har varnat oss i tre månader och nu vill du bara ge upp?
Det sa jag inte. Vi måste hålla våra känslor i styr.
Och du undrar varför jag lämnade ön.
Hade ni stannat skulle det här inte ske.
- Jag dör hellre en våldsam död här. - Tack för det.
Bråka inte nu.
Dash.
Kan vi få lite luft?
99. Melendez. Gianelli. Santos.
Gud, så varmt det är!
- Luft. Luft. - Kan du se?
- Hur många minns du? - Du hörde namnen.
- Hur många minns du? - Melendez, Gianelli, Santos...
Jag vet inte. Kan du försöka minnas fler?
- Det är en enda röra. - Du upprepade siffran 99.
Du vet lika mycket som jag.
Män och kvinnor som led. På ett sätt jag inte har känt förut.
De var så många. De dog tillsammans.
- Vilken sorts attack var det? - Våra ögon och ansikten...
- Samma sak hände senatorn. - Memento Mori.
Terrorister. Vi grep en för senatorattacken.
- Vet du var attacken sker? - Inomhus, tror jag. Jag såg inte mer.
- Och du, Dash? Såg du bara... - En park och en gunga.
- Inga tecken på våld? - En minoritetsrapport.
- När en av oss ser nåt annat. - Synd att det sker nu.
Vi är bara människor. Men det är nog svårt att minnas det.
Jag måste tillbaka. Jag ska berätta att en attack är förestående.
- Jag följer med dig. - Nej. Du såg den inte ens.
Jag kommer tillbaka. Var redo då.
Vad ska du säga när de frågar hur du vet?
Jag säger sanningen - att jag vet.
Det gick bra för mig innan ni två dök upp.
Ni kan inte tiga för evigt.
Det finns andra sätt att få svaren ur er.
- De ska slå till i dag. - Memento Mori?
- Hur vet du det? Dash? - Och Agatha.
- Är de tillsammans? Var då? - Ska vi oroa oss för attacken?
Många kommer att bli skadade. Det är en attack på större skala.
- Vad är målet? - Vi vet inte.
- Vi måste få hit dem. - De har gjort tillräckligt.
Det handlar om en terroristattack. De kan nog avvara några timmar.
Blomfeld vill stoppa dem i mjölkbadet resten av deras liv.
Det får inte ske. Jag måste ställa en fråga till Grey.
Sir, kan ni fråga Grey om signifikansen av siffran 99?
- Berätta om siffran 99. - Se vem som är tillbaka.
Är det antalet senatorer som han ska döda?
- Är det antalet senatorer att döda? - Ska vi leka den här leken?
Kan ni komma in, inspektören?
- Är det en adress? - Det är kyligt.
- Attacken ska ske inomhus. - Vad vet ni om virus?
- Antagligen inte mycket. - Strunta i mig.
Er kropp besvarar frågorna.
- Ska attacken ske i D.C.? - Virus är ett under.
- Jag tolkar det som ett ja. - De lever knappt.
Tills de hittar en värd.
- Är målet Vita huset? Kapitolium? - De kommer in i kroppen -
- via mun, näsa, ett sår i huden. Sen uppstår magin.
- Jag ser inget. - Han vill lugna sig.
De fäster sig vid en cell och tvingar in sitt DNA i den.
Ens cell används som fabrik för fler av dem.
Så många att cellen sprängs. De sprids och processen går vidare.
Röstningen sker i dag. Vi vet varför ni gör det.
De kommer att finnas kvar när vi är utdöda, inspektören.
- Hur lång tid har vi på oss? - Jag kan inte hjälpa er.
Jag uppskattar dock er övertygelse.
Nej! Nej, nej, nej!
- Kalla hit sjukvårdare! - Kalla på sjukvårdade!
- Puls 92. - Vad har han tagit?
En blandning av bedövningsmedel.
Öka säkerheten kring Russell, Dirksen och Hart.
Flyg honom till Gates.
- Var det nån självmordskapsel? - Nej, bedövningsmedel.
Han ska hjärnröntgas.
Han behöver inte vara vid medvetande.
Han har alltid legat steget före. Jag önskar att de hade sett mer.
- Angående det... - Inspektör Vega.
Vicechef Blomfeld. Ni missade allt. Men ni hinner nog i fatt dem.
Glasser klarar det bra. Jag är här för att tala med dig.
Fiddler's Neck. Har du hört talas om det?
Ja, det blev en ö när vattnen steg.
En destination för dem som vill vara i fred.
- Har du varit där? - Ja, en gång.
Det odlades tobak där. Jag gjorde flera gripanden.
Inte undra på att Blake är så imponerad.
En inspektör från stan som syr in en hel liga ute på vischan.
- Vad gäller saken? - Jag var bara nyfiken.
Såg du nån av dessa personer på ön?
Ja, kvinnan. Vilka är de andra två?
Deras DNA kom från en stuga som ägs av en Agatha Blaine.
Det är inte hennes riktiga namn. Vi hittade även ditt DNA.
- Jag har förhört henne. - Naturligtvis.
- Henry. Jag beklagar. - Inga problem. Jag hörde om Grey.
Jag har bett inspektör Vega om hjälp.
- Är det de misstänkta? - Personerna av intresse.
Får jag använda ert system för att köra en ansiktssökning?
Inga problem.
- Har ni inte gjort den än? - Jag fick nyligen uppgifterna.
Är inte DIA: s system mer avancerat?
Eller är det inte en DIA-utredning?
- Jag ser till att du kan börja. - Tack -
- för ert samarbete.
Han har deras ansikten.
Blake sa det. Han varnade mig att Blomfeld skulle komma.
Jag har raderat Dash från systemet och Arthur från stadsövervakningen.
- De måste lämna stan. - Ja.
- Och han? - Vi måste bli av med honom. Nu.
- Vi? - Jag går via omklädningsrummet.
Säg till om han följer efter. Hämta mig utanför.
Ja. Du har en stalker.
- Det går ett flyg till Barcelona. - Vi har inga pass.
Jo då. Välj vilket namn som helst.
Blomfeld vet hur ni ser ut. Han använder Metro-servrarna.
- Vi kan inte gå ut. - Vi har ont om tid. Vi skuggades.
- Naturligtvis. - Han var enkel att bli av med.
Ursäkta mig.
- Och Memento Mori? - FBI söker i Greys minnen -
- men det är en chansning.
- Ser du fortfarande en tom park? - Om vi laddade upp min syn...
Det är för farligt. Blomfeld övervakar nog stället.
- Ni måste komma härifrån. - De kan inte se ut så där.
- Ska du göra nåt åt det? - Ja. Alldeles gratis.
Jag beklagar. Jag önskar att jag kunde göra mer.
Vet du hur många liv du har räddat? Ni ska jag rädda ditt.
Ska jag fly medan du springer in i elden?
Säger du att jag inte klarar det?
- Vem vill börja? - Aldrig. Börja med Dash.
Visst. Dash. Det är som att ha att göra med barn.
Jag kan börja.
Var är Dash?
- Vilken idiot. - Han har alltid varit starkast.
Hallå?
Jag varnar dig! Jag är beväpnad!
Det är jag.
Du får inte vara här. Blomfeld övervakar hela gatan.
Kanske, men han är underbemannad.
Vem vet när de kommer? Och var vi hamnar då?
Du hamnar i ett varmt mjölkbad, jag i en kall cell.
- Ska vi jämföra lidande nu? - Nej.
Det ska ske en attack. Med kanske tusentals döda.
Hjälp mig. Har de förstört din maskin?
Kommer du?
- Vad har du sett? - En park.
En park och en gunga.
Agatha och Arthur såg en attack på en massa människor.
Men jag såg inget. Eller så har jag inte sett allt än.
Nån detalj. Därför måste vi ta en titt.
Sir?
Vatten? Reservoaren!
Mobil kommandostyrka på plats. Alfa här, Beta här.
- Du sa inte att du tipsade Akeela. - Det går fort fram.
- Men om blickar kunde döda, så... - Ja, förlåt.
Ja, sir. Genast. Vi behöver styrkor till reservoaren och vattenverken.
Jag ska framföra det, men varför?
Man fick fram en bild ur Greys minne. Målet är stadens vattenförsörjning.
Jag får mer detaljer nu.
Det låter inte klokt. En attack mot allmänheten?
Grey är störd, men han har principer.
- Han vill rädda mänskligheten. - Vad menar du?
Grey visste att han skulle bli gripen.
Han ville hamna här. Sen spelade han svårfångad.
- Varför låta sig gripas och bli tyst? - Har du nån teori?
Han ville att vi skulle fokusera på att komma åt hans minnen.
- Han ville att vi skulle se dem. - Han ville att de skulle hittas.
Det kanske inte är attacken. Han kanske inte vet nåt.
Han kan ha velat leda bort oss.
Om det är ett villospår vad är då det riktiga målet?
Vattenverken ligger i utkanterna av stan.
Han kanske vill exponera oss.
- Stadens centrum? - Precis.
- Har du kollat upp namnen? - Vilka namn?
Det finns en Donald Smith, kongressman från Iowa.
Men namnet är väldigt vanligt.
Vaktmästare och statsanställda i området, då?
Jag kollar det.
- Ni måste evakuera Kapitolium. - Har ni information?
Var kom namnen ifrån?
Och om de kom från en informatör?
Ni skulle få berätta eller gripas för landsförräderi.
Då var det inte så. Men lita på hennes uppgifter.
Visst, men det gör inte mina chefer. Kom till mig när ni har mer.
Namnen. Livia Nunez är assistent till Jon Chu.
Sonya Gianelli jobbar för senator Avila. De är tjänstemän.
- De ska attackera kongressen. - Ja, men hur?
Det är Grey. Han vill bara prata med dig.
Hallå?
- Hej. - Var tuppluren trevlig?
Ja, tack.
Jag vill be om ursäkt i förväg.
Det som ska ske förminskar inte era försök att stoppa attacken.
Ni planerar en attack mot kongressen. Berätta hur.
Det skulle förstöra det roliga.
Kongressen. Evakuera hela Kapitolium.
Hej då. Jag hoppas att ni inser att det är det bästa.
Vänta...
Bra jobbat. Du hade rätt.
Han berättade. Varför skulle han berätta?
Är detaljen en flicka som hoppar av en gunga? Helvete!
Vad är det? Varför ser jag inte mer?
Är det en minoritetsrapport kan framtiden bli annorlunda.
- Det kan finnas mer. Vi gör om det. - Dash!
Vi har inte tid. Du måste gå.
Åh, nej. Nej, nej, nej.
Så trevligt att ses, mr Wallace. Vi har nog lämnat kvar nåt.
Dig.
- Agatha. - Det var länge sen, Wally.
Vill du återförena bandet?
Hör ni! Kan ni höra mig?
Vi har ont om tid, så lyssna noga.
Vi vet att ni har ett fotoniskt inneslutningssystem.
Vår bästa chans att förhindra attacken är ett mjölkbad.
- Vill ni hjälpa till? - På våra villkor.
- Ni kunde bara ha frågat. - Vi litar inte på er.
Ni ska föra oss till mjölkbadet utan att uppmärksamma DIA.
De spårar er inte, för ni frilansar.
Vår syn kommer att vidarebefordras till myndigheterna.
- Till inspektör Vega. - Av mig.
- Hon tar hand om det. - Och försöker ni med nåt...
Så får ni svara inför dem.
- Är vi överens? - Ja.
Om det är vad som krävs för att stoppa attacken.
- Jag är en patriot. - Bra. Då går vi.
Få in dem. Seså! Fortare.
- Den här vägen. - Stig in.
- Det är ingen övning. - Det finns plats till höger.
När byggdes det här? 2010?
- Den här vägen. - Gå in i rummet.
- Den här vägen. - Slå er ner.
Kan vi få lite luft? Det är kokhett.
- Vem är det? - Dash.
Vad gör du? Du kan inte ringa mig.
Det är okej. Vi ska in. I mjölkbadet.
Mjölkbadet? Men Blomfeld, då?
Vi har honom under kontroll.
Jag måste gå. Jag hör av mig.
Dash. Dash!
- Vilket déjà vu. - Ja.
Ville du ha de prekognitiva? Du har dem.
- Vad menar du? - De har Blomfeld. De ska hjälpa oss.
- Sir. - Tack. Tack.
Okej. Tyvärr så vet ni hur det går till.
- Inga droger. - Du måste.
Smärtan skulle bli olidlig och påverka din syn.
Ta dem, Arthur.
Det finns inget som kan gottgöra det här.
Agatha.
Det är okej.
De är sövda.
Då så.
- Vi börjar få nåt. Ser du det, Vega? - Jag känner inte igen nån.
Inte med såna ansikten.
Kongressen är i säkerhet i en bunker.
- Wally, siffran 99. - Jag ser, men vet inte vad det är.
- Får Dash in nåt? - Nej. Som om han inte ser det.
Vänta.
- Det är samma sak. En park. - Vad var det? Gå tillbaka.
- Där! - En hand.
Vänta.
- Stackhouse Park. - Capitol Hill.
Bredvid senatens kontor. Var ligger bunkern?
Under jorden. Ingen vet exakt var.
- Kanske under parken? - Vi behöver en karta.
Jag saknar tillstånd.
Ring Shale och få ut alla därifrån.
Vänta. Hur ska du övertyga dem?
Jag skickade dem till bunkern. Det är mitt fel.
- Gungan. - Där!
Kontakta specialagent Glasser. Nu.
Han lever.
Hallå!
Stå still!
Sänd en saneringsenhet till parken.
Wally. Det är över. De lyckades.
De lyckades.
Få dem ut ur mjölkbadet, Wally. Och bort från stan.
Åh, nej. De får en syn till.
- Wally? Wally! - Vad är det?
Jag vet inte. Stanna här och invänta saneringsenheten.
Var försiktig.
Ring Thurn-Tippett. Säg att vi har hela paketet.
Lögnare! Ska ni sälja dem? För hur mycket?
Det handlar inte om pengar. Jag gör det för vårt land.
Men visst, det blir lönsamt.
Ord räcker inte till, mina herrar.
Vem vill göra det? Dosen måste ökas inför deras resa.
Din jävel! Du dödade henne!
Nej, Arthur! Sluta!
Sluta, Arthur! Lägg av!
- Nej, Arthur! - Han dödade henne!
Nej, nej, nej. Snälla, nej.
Förlåt mig.
- Är alla oskadda? - De förrådde oss.
- Men vi var redo. - Redo?
- Hon är död. Såg du det? - Jag berättade om allt jag såg.
Jag beklagar verkligen.
- Stoppade du attacken? - Ja. Ni stoppade den.
- Wally! - Agatha. Du är oskadd.
- Ni måste gå. Köparna är på väg. - Köparna?
Blomfeld ska sälja dem till en tredje part.
- Klä på er. Ni måste härifrån. - Och de?
Lägg in dem.
- Vad händer när de vaknar? - Och om de inte gör det?
- Hur länge förblir de sövda? - En hög dos ger två, tre dagar.
Ni får ett försprång.
Har vi tur, så vaknar de med lätt amnesi, men räkna inte med det.
- Det finns permanent amnesi. - Vi ska inte döda dem.
- De ville förslava oss. - Arthur har rätt.
Bara de känner till våra ansikten. Och ditt, Vega.
Skiljer vi oss inte från dem?
Nej! Jag tar på mig skulden. Jag bryr mig inte om jag blir gripen.
- Vi det laget är ni i säkerhet. - När de tömmer ditt minne, då?
De får inte veta var ni är... för jag kommer inte att veta det.
- Jag kan inte tillåta det. - Det är enda sättet.
Lyssna på din partner.
- Arthur... - De får inte komma undan.
- Arthur... - Nej, nej, gör det inte!
Arthur!
Herregud.
Fly.
Fly!
Text: Katharina Bohlin www.sdimedia.com